Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org
For at skabe frygt, se dig i spejlet.
Adage Mi-Go munk
Munken er død.
Hvordan skal vi så finde Farouks krop?
David?
Jeg tænker.
Nogen må vide det.
Hvem?
Hvad med mig?
I fremtiden.
Nej.
Har du spurgt hende?
Nej, men vi er færdige.
Kom...
Vi...
Kom vi op at skændes?
Nej, men vi er...
Vi er ikke på samme bølgelængde lige nu, så...
- Så vi kom op at skændes. - Syd.
- Burde jeg være vred på dig? - Nej.
Vi skal bare finde kroppen i en fart, og få det her overstået.
Hjælper vi ham?
Farouk.
Hvad med verdens ende?
En ting ad gangen.
Admiral?
Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org
Hvad er det, du læser?
"Alt er skræmmende -
- hvis det burde have forblevet hemmeligt og skjult -
- men er kommet frem i lyset."
Er der et sted, vi kan snakke?
Privat.
Jeg studerede engang her for en livstid siden.
Verdenen var...
Ikke uskyldig, men tættere på.
Vores tanker var vor egne. Private.
Forstår du?
Sådan er det ikke længere.
Der er dem der lytter, holder øje.
Skabninger fra science fiction.
Telepater som kan læse vore tanker... stjæle vores hemmeligheder.
Vi er sårbare, du og jeg.
Vores hemmeligheder.
Men endnu vigtigere.
Senatorer, præsidenter.
Derfor er der en plan.
Skab et sind, som ikke kan læses.
En af vores egne.
Hemmelighedernes vogter.
Hvorfor fortæller du mig dette?
På grund af dine prøver.
Drengen som aldrig har været syg. Som heler.
Du har en gave.
Du er en gave.
På din ansøgning -
- skrev du, at du ville gøre alt for dit fædreland.
- Var det en løgn? - Nej.
Så gør dette.
Bevogt vore hemmeligheder.
Hvor gammel er du?
17.
"Du ser det måske ikke nu"
Sagde Prinsessen af ren fornuft.
Med et velvidende blik på Milos forvirrede ansigt.
"Men hvad end vi lærer, har et formål."
"'Og hvad end vi gør påvirker alt og alle andre."
"Selv hvis kun en lille smule."
"Når en flue basker med vingerne -
- går en brise verdenen rundt."
"Når et støvfnug falder til jorden -
- vejer hele planeten en smule mere."
"Og når du tramper med din fod -
- flyttes jorden en smule fra sin kurs."
"Når du griner, spredes glæde."
"Som ringene i en dam."
"Og når du er sørgmodig -
- kan ingen som helst virkelig være glade.
"Og det er lige sådan med viden."
"For når end du lærer noget nyt -
- bliver hele verdenen så meget rigere."
Er du også herinde?
Er der noget...?
David.
Det er mig. Ptonomy.
Ikke sjovt.
Jeg ved ikke hvor længe, jeg kan bevare kontrollen.
Vent. Er du i live?
Jeg eksisterer i deres maskine, præserveret.
Er det i live?
Munken. Han hackede admiralens hjerne.
Kan Du huske mainframen. Ledningerne?
Mainframen modhackede ham.
Og jeg så ham her, inde i computeren.
Hans hukommelse.
- Og? - Jeg hvor, vi kan fem.
Fem?
Fem... Find-find-find Farouks krop.
Hvor?
Et sted der hedder.
Et sted der hedder...
Le Désolé
Le Désolé Le Désolé Le Désolé
Dit sinds øje, kan du se mig?
I min sande skikkelse?
Det kan ikke være sandt.
Som du var for mange år siden.
Hvordan?
En lille fugl fra fremtiden -
- fortalte mig, hvor jeg kunne finde dig.
Ikke muligt at planlægge for det.
Professoren?
Er her ikke.
På tide du fortæller en hemmelighed.
Min krop.
Hvor har du gemt dem?
Hvis jeg siger det, -
- vil du give mig den eneste?
Den evige drøm?
Når du drømmer, ser du dette?
Så smukt.
Jeg savner det.
At køre.
Radioen tændt, vinduerne nede.
Hvor kører vi hen?
Kan du ikke se det?
Der er lige der, oppe ad vejen.
Hvornår starter drømmen?
Lige nu.
Rigtigt.
Le Désolé
Vi ved, hvor den er.
Har brug for en plan, skal vi sige det?
Nej, hvis vi siger det, kan Farouk læse deres tanker.
Okay.
Hvem skal vi bruge?
Pis.
Klar, -
- parat, start.
Er du vågen?
Ikke sikker.
Lad vær med det.
Hvad?
At se på mig, som jeg er et dyr i en zoo.
- Hvordan har du det? - Ingen bekymrer sig alligevel?
Jeg gør.
Det har jeg altid gjort.
Hvad?
Amy gjorde det samme, når hun var nervøs.
- Det var ikke med vilje. - Jeg ved det. Det er bare.
Er der noget tilbage?
Af hende?
Forklar mig det lige.
Og du skal ikke tage røven på mig.
Er jeg?
Er jeg virkelig her?
For hvis jeg ikke er, og jeg vågner der med ham.
Nej, du er her.
Du er her.
Med mig.
Og jeg tillader ikke, der sker noget med dig.
Oplysning to.
Kend dine symptomer.
Forvirring.
Irriteret.
Gentagne lyde.
Hvis I oplever disse symptomer, så sig det til jeres vejleder.
Det gør ikke ondt.
Gentagne lyde.
Hvis i oplever disse symptomer, -
- så sig det til jeres vejleder.
Taget afsted for at dræbe uhyret.
Et digt.
Amerika, jeg har givet dig alt, og nu har jeg intet tilbage.
Amerika, -
- $2,27, 17. januar, 1956.
Jeg kan ikke fordrage mit eget sind.
Amerika, hvornår afslutter vi den menneskelige krig?
Hun giftede sig aldrig, min mor.
Det var bare kæreste, kæreste, flirt.
Nogen gange var de yngre. Nogen gange var de gifte..
Joan. Joan.
Vil du ikke nok, Joan.
Hun var det tragiske knald.
Hende de ikke kunne røre.
- Hvad har det at gøre med...? - Jeg siger, det måske er min skyld.
Måske var det mig, der...
Skubbede ham bort.
Eller måske har universet bare en syg humor.
Mine damer og herrer, de urørlige Barretts.
- Nej, det er ikke sjovt. - Niks.
Eller måske er det ham.
- Rejste han igen? - Ja, han gjorde.
- Sagde han, hvor han tog hen? - Nej, han gjorde ej.
Har han gjort sådan før?
Officielt?
Udenfor referat.
Bare løs snak.
Godt hvis du vil sige noget, skal du sige det højt.
Jeg tager efter ham.
Jeg elskede en mand i hæren, som blev ved med at springe ud af fly -
- for at slippe væk fra mig.
Og så?
Tja, en dag åbnede faldskærmen sig ikke.
Han er helt anderledes nu.
På hospitalet var det så romantisk at møde ham.
Det havde jeg brug for.
At blive set.
Elsket.
Så slap vi ud og tog til Summerland, og det var fængslende og dejligt.
Han er et godt... menneske.
Ved du det?
Han prøver så hårdt.
Men kan vi ikke enes om, at han har det skidt?
Hvad skal det betyde?
Det må du fortælle.
Måske kender han ikke selv...
- Fortsæt. - Forskellen -
- mellem de virkelige og uvirkelige, Rigtigt og forkert...
- Så han lider af vrangforestillinger? - Nej.
Jeg ved det ikke.
Har du oplevet, han har løjet?
- Nej. - Jeg ved det. Heller ikke jeg.
Men jeg tror, han lyver... hele tiden.
Om hvad?
Hvad han laver.
Hvad han ved.
Og alligevel...
Alligevel...
Hvem lærer os at være normale, når vi er helt ens.
Du stoler ikke på ham.
Nej.
Det er ikke...
Jeg elskede, hvad vi var.
Jeg er bare ikke sikker på, vi er sådan mere.
Okay, jeg føler, jeg skal sige det højt -
- at din kæreste -
- er en ekstremt mægtig mutant, som potentielt kan ødelægge -
- hele verden, hvis han ønskede det, -
- eller hvis du kom til at såre hans følelser.
Jeg tager efter ham.
Var det på grund af det, jeg lige sagde?
Fordi vores kærlighed er det, der skal reddes, hvis vi skal redde verden.
Jeg er bare ikke sikker på, om det er, hvad han laver.
På pladserne.
Parat.
Husk... at miste meningen er ikke normalt.
Start.
Følger han efter?
En dag bagude, måske mere.
Helligdom.
Jeg kender dette sted.
Vi har være her før.
Min krop.
Så... Vi er tæt på.
Tid og sted er uvirkelige her.
Verden ændrer sig.
Nogen gange hver eneste time.
Det er en del af nummeret... For at holde mig væk fra mig selv.
Og David?
Vores fortabte søn vil vandre rundt her i resten af sit liv -
- med mindre... Han løser gåden.
Jeg har faktisk lagt en besked denne gang.
- "Ude for at dræbe uhyret"? - Jeg mener også, jeg skrev, -
- "jeg elsker dig," men... - Er det på grund af noget, jeg sagde -
- i fremtiden? - Nej. Måske. En smule.
Vi kom helt klart op at skændes.
Du har en plan i fremtiden, okay. Hjælp Farouk nu, så han kan hjælpe os senere.
Men der må være en anden mulighed.
Jeg er... på din side!
Narhat!
Uanset hvad en mulig mig fra fremtiden så siger.
- Forstået? - Javel, ma'am.
Nå...
Hvad er dette sted?
Le Désolé
Det gjorde virkelig ondt.
Hvor er klosteret så?
Jeg så det, men jeg tror, det har flyttet sig.
- Hvordan kan en bygning flytte sig? - Ingen anelse.
Fart på, mand.
Hurtigere. Fart på.
Vi er der næsten.
Og nu når vi til den største vrangforestilling af dem alle.
Ideen om at andre mennesker intet betyder.
Deres følelser. Deres behov.
Forestil dig en hule hvor dem indenfor aldrig har oplevet verden udenfor.
I stedet ser de skyggerne fra verden på væggene i hulen.
Den verden, de ser i skyggerne, er ikke den virkelige verden.
Tre, to, en, afgang.
Men den er virkelig for dem.
Skulle du vise dem, hvordan verden virkelig var.
Ville de afvise den som... Uforståelig.
Men hvad nu hvis det i stedet for en hule, -
- var du ude i verden, men du kunne ikke se den.
Fordi du ikke kiggede.
Fordi du stolede på, at den verden, du så på skærmen, var den ægte.
Sej kylling.
Hvad? Det er en and?
Men der er en forskel.
- Kylling. - And.
- Sludder det er en ko. - Forstår du, -
- i modsætning til allegorien om hulen, hvor folk er ægte og skyggerne falske...
Her er de andre mennesker skyggerne.
Deres ansigter. Deres liv.
Det er vrangforestillingen om narcissisten, -
- som kun ser dem selv som virkelige.
- Du er dum. - Nej, jeg er ej.
Dum, dum, dum.
Jeg troede, vi var venner.
LOL. Ingen kan lide dig, tykke.
Deres følelser er de eneste, der betyder noget -
- for andre mennesker er kun skygger, -
- og skygger har ingen følelser.
For de er ikke virkelige.
Men hvad hvis alle levede i huler?
At kvinder tjener mindre end mænd er ikke en vits men kriminelt.
Er du fed? Du lyder fed.
Så ville ingen være virkelige.
Ikke engang dig.
Med mindre du en dag vågnede op og forlod hulen.
Hvor sær mon verden ville se ud, -
- efter at have set på skygger et helt liv.
Lad os komme indenfor!
De er...
Os.
Lad os gå indenfor!
De er...
Os.
Hvad mon der skete med dem...
Os...
Herude.
Intet godt.
Dette sted.
Er et geografisk kaos.
Er der noget, der hedder det?
Et utal af muligheder.
Når dette er forbi, så tager vi hjem.
Hjem? Hvor er det?
Vi finder et sted.
På landet. Stille.
- Bliver gamle der. - Og dør ligesom dem.
Alle historier slutter på samme måde.
Det tror jeg ikke på.
Det er så sødt.
Gør noget for mig.
Alt.
Når tiden kommer, så vis jeg tog fejl.
Du må hellere have en plan.
Find uret.
Fra den lange nu.
Solsikke. Solsikke.
Melanie.
Solsikke.
Melanie.
Solsikke.
Melanie.
Det er gjort.
Hun er vores.
Min.
Vores.
Jeg er nær, min elskede.
Kom til mig.
Kom.
Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org